Henrik+Wergeland


 * Henrik Arnold Wergeland **


 * Oppvekst og skole **

Henrik Arnold Wergeland var bare et lite spedbarn da han ble født i Kristiansand, den syttende junidagen i det velsignede år: Attenhundre-og åtte (1808). Den lille gutten skulle bli det første barnet i en flokk på fem (blant dem, Camilla Collett) – samtlige produsert av Eidsvollmannen (og presten), Nicolay Wergeland og hans kone, Alette Dorthea Wergeland.

Henrik hadde et godt forhold til sine foreldre, og ble møtt med en gjensidig respekt og hengivenhet – til tross for at Henrik, og hans mange prosjekter ofte kunne være meget utfordrende.

Da guttungen var fylt ni, flyttet han og familien til Eidsvoll, hvor faren skulle tiltre som sogneprest. De påfallende år skulle vise seg å styrke Wergelands bevissthet om betydningen av grunnlovsarbeidet i Riksforsamlingen i 1814, hvor hans far var aktiv i konstitusjonskomiteen. Henrik kalte seg selv for “grunnlovens seks år eldre bror” og fikk en sterk tilknytning til hjembygda hvor “Norges frihet var født”.

I sine første skoleår på Eidsvoll ble han undervist av sin far, hjemme på prestegården. Men i en alder av elleve ble han elev ved Christiania Katedralskole. Han begynte tidlig med diktningen, og allerede før han var fylt 16 hadde han skrevet dikt, småfortellinger og flere skuespill.


 * Teologistudent og urokråke? **

Høsten 1825 begynte han å studere teologi ved Det Kongelige Frederiks Universitet, og det er etter dette Henrik skal ha fått rykte på seg for å være en urokråke og bråkmaker. Dette ryktet er nok nettopp et rykte, for han er ikke å finne i politijournalene før en gang på våren i 1837, da for å ha skreket utenfor “Kjøpmand Kolstad”.

Henrik var en intelligent og samfunnsengasjert ung mann, han deltok aktivt i studentlivet, kulturpolitikken og politikken generelt. Han skal også ha engasjert seg i arbeidet for 17. mai-feiring, mot kongens vilje.

I løpet av sine studieår skrev han en rekke nye skuespill og dikt, og året etter han avla sin teologiske embetseksamen, fullførte han sitt enorme dikt, “Skabelsen, Mennesket og Messias”.

På det “ikke-poetiske” plan var han på en måte lik en ekstrem, pubertal tenåringsjente – konstant forelsket og på leting etter kjærligheten. Han skal til og med ha forsøkt å ta sitt eget liv ved å kaste seg utfor en låvebro da Hulda Malthe takket “nei” til hans frieri – det andre av i alt tre.
 * Kjærligheten **

Henrik var med andre ord en litt “uheldig”, ja, til tider nokså ustabil (selvmordsforsøk må da være grunn nok til å kalle en mann ustabil?) mann. Men noe godt kom det dog ut av disse håpløse forelskelsene, for Wergeland kunne da ikke la være å dikte litt om dem også! (Se: «Sonnate til Hulda» eller «Flodens Sang til Stjernen») Det skal forresten nevnes at Henrik ble gift til slutt; Amalie Sophie Bekkevold ble hans hustru i 1839.

Henrik var selvsagt ikke bare opptatt av kvinner og kjærlighet – så samfunnsengasjert som han var. Han er av mange blitt omtalt som “de svakes beskytter”, både for hans arbeid med folkeopplysningen og hans engasjement i jødesaken.
 * Jødesaken **

<span style="color: black; font-family: Arial,sans-serif; font-size: 12pt;">"Constitution for Kongeriget Norge" <span style="color: black; font-family: Arial,sans-serif; font-size: 12pt;">§ 2 Den evangelisk-Lutherske Religion forbliver Statens offentlige Religion. - De Indvaanere, der bekjende sig til den, ere forpligtede til at opdrage sine Børn i samme. - Jesuiter og Munke-Ordener maae ikke taales. - Jøder ere fremdeles udelukkede fra Adgang til Riget.- <span style="color: blue; font-family: Arial,sans-serif; font-size: 12pt;">Kilde

<span style="color: black; font-family: Arial,sans-serif; font-size: 12pt;">Han var nok en av dem som gjorde mest for at jødene skulle få like rettigheter som andre nordmenn og i det hele tatt få innpass i Norge – selv om jødeparagrafen ble fjernet først seks år etter hans død.


 * <span style="color: black; font-family: Arial,sans-serif; font-size: 14pt;">Wergeland vs. Welhaven **


 * <span style="color: black; font-family: Arial,sans-serif; font-size: 12pt;">Wergeland var for unionsoppløsningen med Sverige og ville ha et fritt Norge. Men Welhaven var uenig. Han ville beholde den svenske kongen, Karl Johan, og mente at Norge ikke ville klare seg uten Sverige. I tillegg var de med på å grunnlegge forskjellige partier, Wergeland tilhørte Patriotene mens Welhaven tilhørte Intelligensparitet.
 * <span style="color: black; font-family: Arial,sans-serif; font-size: 12pt;">De hadde også ulikt syn når det gjaldt diktning. Wergeland var spontan og ekte. Friheten beskriver også diktningen hans godt. Han var for fri rytme og frie rim. Welhaven på den andre side var helt uenig. Diktingen skulle ha regler, og de klassiske reglene på diktning var spesielt viktig. Diktet skulle være bygd opp på en bestemt måte og være tydelige og klare. Et annet skille innen diktingen var at Wergeland var ”Venstreromantiker” og Welhaven ”Høyreromantiker”. Venstreromantikere er de som tar utgangspunktet i nåtiden og fremtiden innen diktingen. En Høyreromantiker blir det motsatte; diktet handler mye om fortiden og det som har vært. Produksjonen til Welhaven var liten, ettersom alle reglene og bestemmelsene for hvordan diktet skulle være/se ut, var så viktig. Wergeland derimot hadde en stor produksjon, for reglene og bestemmelsene var ikke så viktig, som allerede sagt.
 * <span style="color: black; font-family: Arial,sans-serif; font-size: 12pt;">En annen ting som kan ha gjort forholdet deres vanskeligere kan ha vært ungdomsforelskelsen mellom Welhaven og Wergelands søster, Camilla (Collett). Wergeland var i mot denne affæren.

<span style="color: black; font-family: Arial,sans-serif; font-size: 12pt;">Kilder:

<span style="color: blue; font-family: Arial,sans-serif; font-size: 10pt;">[] <span style="color: blue; font-family: Arial,sans-serif; font-size: 10pt;">[] <span style="color: blue; font-family: Arial,sans-serif; font-size: 10pt;">[]